Skal vi soppe?
Jeg har ikke rigtig lyst.
Det har jeg.
Er det koldt?
Ursula, hold op!
Nej, det må du altså ikke!
White, Dover, Thames, Humber, Helgoland.
Syd-sydvestlige vinde med regn og lav sigtbarhed.
Det trækker op til storm.
Jeg går op nu.
Jeg kommer også.
Janet?
Der er solskin igen.
Dejligt.
Det er pragtfuldt.
Alt dufter så friskt efter en storm.
Vi er vist sluppet helskindede igennem uvejret.
Buddlejaen har fået lidt knubs.
Tidevandet var højt i nat.
Hvad er det? Janet, skynd dig herhen.
For enden af stranden. Den sorte tingest?
- Jeg kan ikke se noget. - Derhenne.
Jeg tror, det er en menneskekrop.
Jeg ringer til Pendered.
Hvor kan han være henne?
Måske er han ved at ordne sine garn.
- Ringede du til Dr. Mead? - Ja, naturligvis.
Tror du, han er død?
Det ville nok være fornuftigt at vende ham om.
Janet, du skal gøre det.
Han er i live.
Det er lavvande, så du kan gå over pynten efter Pendered...
... og Luke.
Sig, de skal tage en båre med, og bed Mrs. Pendered om lidt brandy.
Skynd dig! Han er ilde tilredt!
Og få Joe Gallow til cykle hen efter Dr. Mead.
Hvad er det, De har her?
Det burde fremgå med al tydelighed.
Gad vide, hvor han kommer fra. Der er ikke noget skibsvrag.
- Har du hørt noget, Lukey? - Nej.
Få ham op på båren.
Pas på med anklen. Den er vist brækket.
Vi løfter på tre, Lukey.
Tre!
Er Gallow på vej efter Dr. Mead?
Ja, jeg bad ham komme hjem til os.
Fint.
Du godeste! Hvad foregår der?
Vi har fået besøg. Er gæsteværelset klart?
Det ordner jeg, Miss Janet.
Vi skal ovenpå med ham.
Væk med dig!
Jeg talte til skaden.
- Du kunne da godt tale pænt. - Må jeg være fri!
Han er klædt på. Kom bare ind.
Han er udmattet. Anklen skal have tid til at hele.
Han er ikke særlig meddelsom.
Måske forstår han os ikke. Han ligner ikke en englænder.
Han trænger til søvn. Jeg kigger på ham i morgen.
- Jeg finder selv ud. - Tak, doktor.
Lad være med at fyre mere op.
Hvis han ikke har feber nu, så får han det i hvert fald.
Vi må hellere gå. Vi kan ikke gøre mere nu.
Te.
Vil du have te?
Du vækker ham.
Jeg venter, til Janet har fået sin middagssøvn.
- Hun er oppe. - Er hun det?
Det var da en kort lur.
Jeg kommer lige om lidt.
Han løber ingen steder.
De skal ikke være bange. De er blandt venner.
Hvad sagde De?
Taler De ikke engelsk?
Parlez-vous français?
Nej, De må ikke bevæge Dem!
Sprechen Sie... Sprechen Sie deutsch?
Ja.
Nej, det går ikke.
Vi tror... vi tror...
...at Deres skib forliste.
Og at det lykkedes Dem at svømme i land.
Og så må De have...
...brækket anklen.
De har brækket anklen.
Dr. Mead, -
- vores læge -
- siger, at De har brug for hvile.
Men du tror ikke, han er tysker?
- Nej. - Godt det samme.
Nej altså, Ursula!
- Men han forstår vist tysk. - Og hvornår har du så lært tysk?
Hvordan har han det?
Hvis han drikker mere te, skal han snart på potten.
Han kan ikke selv gå på toilettet.
Er I færdige?
Ja, det tror jeg.
Hvad gør han uden tøj?
Alt hans eget er ødelagt.
Måske kan han passe noget af fars.
Det tvivler jeg på. Men vi kan prøve.
Skal jeg hente kisten?
Det må du gerne, Dorcas.
Det er nok lidt klamt.
Skal jeg også finde potten frem?
Han er næppe udstyret med noget, jeg ikke har set før.
De er dejligt varme.
Danke schön.
På engelsk siger man 'thank you'.
Thank you.
Polnisch - dziekuje.
Javel.
Jeg lader døren stå på klem.
Og så henter jeg mit strikketøj.
Hvorfor lusker du rundt?
Jeg lusker ikke rundt.
Ollendorff og jeg tager en snak med ham.
- Nu? - Ja.
Måske er han faldet i søvn.
I så fald venter jeg.
Hvad er der galt med dig?
Jeg tror, han er polak.
Hvadbehar?
Han brugte ordet 'polnisch'.
Hvorfor har du ikke sagt det før?
Vi kan da ikke tale polsk. Vi har ikke engang været i Polen.
Du er håbløs, Ursula.
Hvornår sagde han det?
Lad være med at skubbe!
Har De det bedre?
Er De sulten?
Ursula, hold nu op!
Du ligner en kannibal.
Kommen aus Polen?
Aus Polen? Ja.
Det sagde jeg jo.
Wie ist dein Name?
Marowski. Andrea.
Andrea Marowski.
Ich Miss Widdington.
Und das ist meine Schwester.
Ursula.
- Han er bare ung. - Hvad?
Ung.
Han vandt pga. mit dårlige ben.
Dit dårlige ben?! Det var vist fingrene, det kneb med.
Hvordan går det med Deres strandvasker, Doktor?
Han er godt mørbanket.
Gad vide hvor han er fra. Han kan ikke et ord engelsk.
Han er i hvert fald ikke fra de her kanter.
Hvad fanden er der galt med dig?
Hvornår sagde Dr. Mead, han ville komme?
Når han er færdig med at operere.
Hvad spiser polakker til morgenmad?
Sikkert noget ækelt pølsestads.
Han har nok bedre af lidt grød.
Det finder vi snart ud af.
- Hans appetit fejler ikke noget. - Det var godt.
- Er de barmhjertige søstre til stede? - Ja, det er vi.
Godmorgen, Doktor. Skal vi gå ovenpå?
Godmorgen, Janet.
Der er heldigvis blå mærker.
Ikke noget kønt syn, men hellere det end så meget andet.
- Hvad er hans temperatur? - Lidt over det normale.
Han skal drikke masser af vand.
Så han er polak?
Det lader det til.
Hvad vil De stille op med ham?
Hvad mener De med 'stille op'?
Han kan jo ikke blive her i al evighed.
Det må han selv tage stilling til, når han er blevet rask.
- Du har røde kinder. - Har jeg det?
Måske trænger du til lidt frisk luft.
Ja, når det er blevet lidt køligere udenfor.
Nå, jeg må hellere lægge mig lidt.
Jeg ser til patienten.
Goddag.
Jeg har fået en idé.
Hør her.
Jeg siger ordet, og så gentager De.
Forstår De?
Pyt med det. Det lærer De hurtigt.
Stol. Så siger De det.
Stol.
Stul.
Rigtig flot!
Dør.
Dor.
Ur.
- Ur. - Ja.
Spejl.
- Spejl. - Flot!
Gardin.
- Gardin. - Ja!
- Seng. - Seng.
Ursula.
Ursula. Mig. Ursula.
Ursula.
Og nu tager jeg sedlerne væk.
- Vindue. - Vindue.
Ja, rigtig flot!
Vi lærer engelsk.
Ja, han gør måske, Ursula.
Men du laver huller i møblerne.
Mere medister? Du skylder os stædigvæk, fister!
Nu får I en lille sang.
Undskyld jeg griner. I kan godt begynde at glæde jer.
Jeg kunne godt have tænkt mig at danse for jer i aften.
Jeg er en fabelagtig danser...
- Jeg kan næsten ikke høre noget. - Vi forstyrrer bare Andrea.
- Du kan jo ikke lide Arthur Askey. - Det er sagen uvedkommende.
'Rædsom mandsperson' plejer du at kalde ham.
Jeg kan ligeså godt gå i seng.
Kommer du?
Ikke lige nu.
- Vi skal altså have sardiner? - Ja, det tror jeg.
Vi plejede altid at spise sej.
Jeg tror, det er bedre med sardiner.
Har du tænkt dig at lave det?
Hvad syntes han om mine små tærter?
Han var vild med dem.
Ha! Tænkte det nok.
Husk vasketøjet. Det er ved at trække op.
Når Andreas kan rejse sig, får han brug for noget tøj.
Ja, det er klart.
Jeg kunne bruge lidt af Aunt Elizabeths penge til et nyt sæt tøj.
Hvorfor?
Hvad mener du med 'hvorfor'?
Hvorfor ikke vores fælleskonto?
- Hvad? - Vi deler ansvaret for ham.
Men det var altså mig, der så ham først.
Det er jo latterligt.
Udmærket. Vi bruger den fælles konto.
- Du må ikke være vred. - Jeg er ikke vred på dig, Ursula.
Jeg henter vasketøjet.
Nej, det skal jeg nok!
- Skulle det være billigt? - I har jo råd til det.
Det har vi nemlig.
Jeg skal have nogle sardiner.
Der er ikke flere.
Hvad mener du med det?
Vi havde nogle for en halv time siden.
Hvor er de blevet af?
- Phyllis har dem oppe i skuret. - Det håber jeg sandelig.
- Hvad skal hun med sardiner? - Stargazey Pie.
- Hvad er der i vejen med sej? - Hun vil have sardiner.
Kan hun se forskel?
Andrea lader til at være i meget bedre humør.
Hvorfor går du ikke op med en kop te til ham?
Ursula.
- Ursula. - Hvad?
Er du ikke lidt fjollet nu?
Nå, så er jeg pludselig fjollet?
For himlens skyld!
Hvor mange?
Vi skal nok bruge lidt mere.
Ikke et eneste solstrejf.
- Jeg sagde... - Jeg hørte det godt.
Du skylder mig en undskyldning.
For hvad?
Du vrissede ad mig.
Undskyld.
Det kom ikke fra hjertet.
- Ursula. - Du kan være så ufølsom.
Tværtimod.
Sehr gut?
Hvad sagde du?
Ikke noget.
Ursula, om forladelse, hvis jeg har gjort dig vred.
Tak.
Opfører du dig ikke lidt underligt.
Janet, du bad om forladelse, og det fik du.
Lad os nu ikke tale mere om det.
Hop ind. Du bliver jo gennemblødt.
Jeg vidste bare, det her ville ske.
Hvad er alt det her?
Til jeres patient.
Det er ikke min patient.
Der er godt tåget herinde.
Hun var en steg for 40 år siden.
Er han klar til det?
En lille tur fra sengen til stolen er en god begyndelse.
Han må ikke støtte på anklen.
Vær nu forsigtig.
Fint. På gensyn om en uges tid.
De skal ikke løbe, før De kan gå.
Store begivenheder har præget Europa i dag.
I morges mødtes repræsentanter fra Storbritannien og Frankrig...
Tror du, Andrea ville have gjort krigstjeneste i sit hjemland nu?
Sikkert nok.
Den tyske regering oplyste, at den anser det fransk-russiske...
Vi må ind til Truro efter noget tøj til ham.
Hvor plejede far at købe tøj?
Det kan jeg ikke huske.
Han er meget ung, ikke sandt?
Jo, det er han.
Mon ikke vi kan spise nu.
Jeg tager en bakke op til Andrea.
Måske har han lyst til at komme ned og spise.
Nej, det er da alt for tidligt.
Jeg håber, han kan lide det.
De ser så triste ud, ikke?
Overhovedet ikke.
Spis nu ikke for hurtigt.
Det er også ligemeget.
Det ligger meget tungt, gør det ikke?
Du behøver ikke spise det, Ursula.
Andrea kan sikkert sagtens få det ned, du levner.
Måske spiser jeg senere.
Måske kunne han tænke sig nogle af mine syltede pærer.
Penhaligon and Hallett.
Hvabehar?
Fars skrædder. Penhaligon and Hallett.
Åh ja.
Sokker.
Til dine fødder.
"Tank" you.
Th-th-thank you.
Th-thank you.
Jeg gør det gerne.
Janet!
Janet.
- Janet, hold op! - Hvad er der galt?
Jeg tror ikke, Andrea kan lide, du spiller.
Han er næsten blevet helt voldelig.
Andrea? Andrea?
Kan De ikke lide musik?
Meget! Men bare jeg havde en violin.
Åh, han kan godt lide musik.
Han foretrækker bare violiner.
Det er skammeligt, vi ikke har en grammofon.
- Vi kunne købe en. - De er frygtelig kostbare.
Adam Penruddocke spiller violin.
Gør han det?
Det mener jeg.
Tør fødderne!
Lige et øjeblik. Løft dem!
Også den anden.
Åh, Adam. Det var pænt af Dem at komme.
Vor gæst har udtrykt ønske om, -
- at han gerne vil høre noget violinmusik.
Andrea.
Dette er Adam Penruddocke.
Han er kommet for at spille for dig.
De er kommet for at spille for ham.
Du må hellere sætte dig.
Skal jeg spille noget andet?
Giv mig.
Bravo! Encore! Encore!
Undskyld mig.
Jeg måtte simpelthen reagere på så smukt violinspil.
Var det Dem?
Ingen af os.
Det er i hvert fald én med et stort talent.
Ja, det er det.
Nu må De undskylde os.
- Var det ikke uforskammet? - Næh, det var det ikke.
Det er en fin violin. Vielen Dank.
Det hjælper ikke at se på mig.
Hvem var det?
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig set hende før.
Skal jeg lade violinen blive her?
Det ville være elskværdigt af Dem, Adam.
De kan være forvisset om, at der bliver passet godt på den.
Du kan bare beholde den et stykke tid.
Meget storsindet af Dem. Danke schön.
Det må være nok spænding for i dag.
Tak, Adam. Det er meget pænt af Dem.
Værsgo. Pas på hovedet.
Måske burde vi ringe til Mr. Bennett.
Ikke tale om. Er chokeren helt ude?
Det ved jeg ikke.
Ursula.
Det er chokeren.
Kom så, gamle tøs
Jeg har arbejde til dig.
Skrællen skal derned, og knoldene i den her.
Du har vel prøvet det før?
Nej.
Skrællen skal i den der, -
- og knoldene i den her.
'Knolde'?
Ja.
De hedder egentlig kartofler, men vi kalder dem knolde.
Kartofler.
Kartofler!
Ziemniak.
- Hvad? - Ziemniak!
Du ligner en kartoffel.
Hvad?
Faktisk ligner du en hel sæk kartofler.
Det er håbløst. Jeg fatter ikke en brik.
Nu skal du ikke lege kunstner.
Kom så i gang med at pille!
Harris tweed.
Deres far havde et sæt, der mindede om dette.
Ja, det havde han i mange år.
En dejlig farve, Janet.
Ja, det er det vel.
Sådan.
Er det ikke lidt tungt til sommerbrug, Mr. Penhaligon?
Nej, fordelen ved tweed, Miss Widdington, -
- er at man kande ånde i det.
Det er løst vævet stof.
- Javel. - Jeg kan godt lide det.
Det er også næsten uopslideligt.
Og prisen?
Godt tre guineas.
Du godeste!
Og så er der et ekstra par bukser inkluderet i prisen.
Og uden bukser?
Med lynlås eller knapper, sir?
Lynlås, tak.
To pund og 15 shilling.
Fint. Skjorter?
Naturligvis.
Størrelse?
Er det størrelse fem eller seks, Ursula?
Ursula?
Hvad? Undskyld.
- Str. 15 eller 16 i halsen? - 16. Du skal have nye briller.
Overhovedet ikke. Det er din skrift!
Str. 16, tak.
Øjeblik!
Kraverne, Miss Widdington, -
- fås faste eller aftagelige.
En stiv krave ser mægtig smart ud, Janet.
Måske, men den er temmelig ubehagelig.
Fast krave, tror jeg.
Slips?
Hvem har lyst?
Spred det godt ud.
Kom bare med flere.
Hvad laver Barry? Tæller han strå?
Næsten færdige.
- Bør han tage med? - Hvorfor ikke. Høstfesten er altid sjov.
Nej, jeg mener bag på Lukes motorcykel.
Det går nok.
Hvor er du nydelig!
- Så er din chauffør her. - Tak.
Vær nu forsigtig, Luke.
Mor dig godt!
Værsgo', folkens.
Jeg kunne engang løbe op ad Camborne Hill.
Alt vel, Barry?
- Hvem er det? - Hvem?
- Ham der. - Han er udlænding.
- Udlænding? - Han spiller violin.
Han må gerne give mig enetimer.
Hvad er Camborne Hill?
En kæmpebakke så stor som et bjerg.
- Jeg burde være gået af forlængst. - Er det rigtigt?
Ja, men jeg har mere energi end de unge.
Det tror jeg ikke på!
Men De sagde, han bor hos de gamle damer?
- Hvem? - Den unge mand.
Åh ja. Midlertidigt.
Hvad ved De ellers om ham?
Meget lidt, udover at han er polak.
Kom nu, Adam. Lad os få The White Rose.
Nej, ellers tak.
Op med humøret, Barry. Du får hende aldrig.
Hold dine forpulede, polske øjne for dig selv!
Du holder med det der, Barry! Ellers pisser jeg på dig.
Sæt Dem ned.
De er ikke englænder?
Og De er ikke tysker.
Polak.
Janet.
Janet!
Trevor?
Trevor!
Hvad?
Hvad mener du med "hvad"?
Få dem væk!
Kom så!
Kom så med jer!
Uden om mig!
- Skal vi vække ham? - Nej, det synes jeg ikke vi skal.
Han har ikke givet en lyd fra sig.
Han gav nok lyde fra sig i går aftes.
Godmorgen.
Godmorgen, Dorcas.
Trevor er gået helt fra snøvsen.
- Kvæg over det hele. - Han er ikke den eneste.
Vi mener ikke, Andrea er helt appelsinfri.
Næ, det hører jeg. Jan måtte køre ham hjem.
Vi har ikke vækket ham endnu.
Skal jeg gøre det?
Måske en kop stærk te.
Udmærket.
Sikken redelighed!
Han er oppe.
Hvordan har du det?
Han har nok ret ondt af sig selv.
Det går nok.
Dorcas har lavet pasties til frokost.
Det var her, vi fandt dig.
Jeg var død.
Ja, det troede vi.
Wunderbar!
Goddag igen.
Jeg hedder Olga.
Hvordan går det med Dem?
Fint, tak.
Vi mødte hinanden forleden i Forsamlingshuset.
Jeg blev nødt til at standse og lytte til musikken.
De har sådan en smuk have!
Tak.
Nå, jeg må afsted.
Farvel.
Mmm. Lækkert. Auf Wiedersehen.
Det er ikke pænt at sige, -
- men jeg kan ikke fordrage den kvinde.
Er hun tysker?
Det skulle ikke undre mig.
Men Olga er et russisk navn.
Hun skræmmer mig.
Hun er ligesom heksen i eventyrene.
Hun er nok lidt løs på tråden.
Til dig.
Musik og blomster.
Tak. Danke schön.
Åh, tak.
Skal vi komme dem i vand, Ursula?
Jeg sagde bare 'danke schön.'
Det ville gavne Andrea, -
- hvis vi fremover kun talte engelsk med ham.
Så siger vi det, Janet.
Undskyld, jeg har trængt mig på.
Jeg bør forklare min interesse for Deres bekendte og hans musik.
Mit navn er Daniloff.
Min bror er violinisten Boris Daniloff, som De måske har hørt om.
Daniloff?
Deres bekendte er en sjælden begavelse.
Jeg vil gerne lære ham meget bedre at kende.
Jeg er her på et kort ferieophold -
- for at prøve at forbedre mit beskedne talent som maler.
Må jeg bede Dem overbringe mine bedste ønsker til...
...er det Andrea, han hedder?
Venlig hilsen, Olga Daniloff.
Boris?
- Godmorgen. - Godmorgen, Andrea.
- Vil du have noget te? - Ja tak.
- Der mangler en kop... grød? - Nej, ellers tak.
Bare sæt sig, så finder jeg en kop.
Andrea.
Kender du navnet... Daniloff?
Daniloff? Boris Daniloff?
Ja, muligvis.
Ja. Gudbenådet.
Er han det?
Maestro.
Hvorfor spørger du?
- Hvor er jeg klodset. - Jeg gør det.
Skår i familieglæden?
Goddag!
- Meget kønt. - Tak.
Fortsæt endelig.
Jeg er nok ikke så god til det med publikum.
Jeg er Deres beundrer.
Alligevel.
Ja, undskyld, men De er mig en gåde.
En så begavet og tiltrækkende kvinde... helt alene.
Det bør hverken De eller andre bekymre sig om.
Selvfølgelig ikke.
- Bygningen derovre er et tårn. - Siger De det?
Ejeren byggede det som tilflugtssted fra sin kone.
Et sted, hvor han kunne nyde en sjus med vennerne.
En udmærket idé, synes De ikke?
Nå, jeg må hellere lade Dem arbejde videre.
Jeg må ud og helbrede de syge.
Få de lamme til at gå.
Hvordan går det med Deres polske patient?
En polsk patient?
Ja, den unge musiker, der bor hos de gamle damer.
Han har det fint.
Jeg spiller faktisk selv.
Gør De det?
Ja, kontrabas i hospitalsorkestret.
Men det er flere år siden. Min exkone kunne ikke snuppe det.
Jeg må hellere gå.
Måske skulle jeg også have bygget et tårn.
Farvel.
Den er helet fint.
Vi kan vist roligt sende ham tilbage til Polen.
Andrea er en del af vores familie nu.
Er han det?
Det var da dejligt.
Alle disse besøgende kunstnere!
Hvad mener De med det?
Jeg mødte den unge malerinde på vejen herhen.
Hun spurgte til Dem.
Lægen har mødt den kvinde, der beundrer dit violionspil.
Olga.
Ja, netop.
Nå, men jeg er den, der er smuttet.
Jeg behøver ikke tilse ham mere.
Bør myndighederne ikke vide, at han er her?
Jo, formodentlig.
Tak, Doktor.
Nu skal jeg følge Dem ud.
Lige et øjeblik, Andrea.
Hvad er der?
- Han spurgte om Daniloff igen. - Hvad sagde du?
At vi havde hørt om ham i radioen.
Vi lytter da sommetider til fredagskoncerten.
- Ikke den koncert. - Janet.
Behøver vi informere myndighederne?
Lytter vi til radio?
Ja, altså om aftenen. Abends...
I aften?
Nej, ikke i aften.
Vi vil hellere høre dig spille, Andrea.
Ikke hvis I kunne høre Boris Daniloff!
Derovre ligger Amerika - en ny start for mig.
Lad os gå hjem. Det er ved at blive koldt.
Tante Elizabeth plejede at sige, -
- at Amerika blev grundlagt på skidtet fra Europa.
Jeg forstår ikke.
Det gør ikke noget.
Skal jeg lave kakao?
Synes du, han bør?
Ja, det er lidt ligesom at falde af hesten.
Jo før man kommer op igen, jo før overvinder man angsten.
Javel.
Du undersøgte vel, om der var mølhuller i fars badedragt?
Selvfølgelig, dit fjollehoved.
Gå ikke ud, hvor du ikke kan bunde!
Andrea?
Hvor er han henne?
Det ved jeg ikke.
Andrea?
Det er ikke spor sjovt!
Var du meget forelsket i Peter?
Jeg har bare tænkt en del på jer to.
Du taler aldrig om ham.
Det plejede jeg.
Ville han i krig igen?
Han følte, det var hans pligt.
Det gjorde de allesammen.
De havde heller ikke noget valg.
Pude.
Passede du også tyskerne?
Ja, hvis de blev indlagt.
Jeg håber ikke, det hele gentager sig.
Det gør jeg heller ikke.
Du er godt nok forårskåd her til morgen.
Jeg vil til Amerika.
- Hvor vil du hen? - 'Amerika' sagde han vist.
Bare spørg Joe derhenne. Han skal nok tage dig med.
- Amerika? - Er du tosset?
Land's End og ikke længere.
Nå, der blev du nok forskrækket, hva' knægt?
Kast den tilbage i hovedet på dem!
Nej, lad hellere være. Dens bid kunne skade Deres karriere.
- Jeg har ikke nogen karriere. - Ikke endnu.
Er De sulten? Kom med hjem til mig.
Jeg laver lidt frokost til os.
- Hvorfor sagde de ikke noget? - Det ved jeg ikke, måske...
- De spurgte mig sågar om... - Tag nu ikke sådan på vej.
- De har sikkert bare glemt det. - Det kunne de umuligt have gjort.
Kom og spis Deres krabbe. Den er god.
Hvor gammel var De, da De begyndte at spille?
Det ved jeg ikke. Omkring fem.
De spiller vidunderligt.
Jeg vil gerne tegne Dem.
- Mig? - Ja. Med Deres viollin.
De spiller, mens jeg tegner Dem.
Fint.
Men det skal være vores lille hemmelighed.
Har du haft en god dag, Andrea?
Jeg forstår ikke.
Haben Sie einen schönen Tag gehabt?
Ja, jeg har haft en fin dag.
Fint.
Interessant.
Interest-ING.
Interesting.
- Vil du have mere? - Nej tak.
Jeg vil spille.
Hvad mon der er i vejen med ham?
Det ved jeg ikke.
Min kære bror. Tillykke med din store succes.
Under mit ophold i Cornwall har jeg været heldig -
- at møde en ung mand med et helt exceptionelt talent.
Han spiller violin næsten lige så virtuost som dig.
Bare du kunne høre ham.
Jeg tror, du ville blive helt målløs.
Hvad laver du?
Kom nu i seng.
Jeg har smurt en sandwich til dig.
Hvad var det dog, du tumlede med i nat?
Det ved jeg ikke.
Du var glad sammen med Peter, ikke?
Det var kun smerte.
Næ, men...
Før han blev dræbt...
Ursula...
Andrea er en dreng.
Og jeg er en gammel kone.
Dum og latterlig og...
... fjollet.
Naiv.
Hvad skulle jeg ellers være?
Det er ikke retfærdigt.
Nej.
Nej, det er det ikke.
Vil du have, at han rejser?
- Hvad? - Vil du have, Andrea rejser?
Nej, men...
Jeg klarer mig, Janet.
Gør du?
Arrête! Parfait!
- Skal vi stoppe? - Ja, tag en pause.
- Må jeg se det? - Nej, det er ikke så godt.
Jeg laver te.
Ikke smugkigge!
Har de stadig ikke sagt noget til dig om mit brev?
Nej.
Men nu ved du besked, så det er jo ligemeget.
Du forekommer mig mere som en indsat end som en gæst.
Nej, jeg kan færdes frit.
Men de ville ikke bryde sig om, hvis de vidste -
- at du kommer her.
Hvorfor?
Måske tror de, jeg er ude på at snuppe dig.
Det ville da ikke gøre noget.
Du må hellere gå.
Jeg forstår ikke.
Du solltest gehen.
Det har jeg ikke lyst til.
Auf wiedersehen.
Nætterne bliver snart korte igen.
Skulle vi ikke vente på Andrea?
Hvorfor skulle vi det?
Han er nok sulten.
Han har været længe væk.
Andrea?!
Ursula? Ursula!
Andrea, hvad er der galt?!
Hvad tror du?!
Boris Daniloff.
Hvad?
Boris Daniloff. Hvorfor sagde du ikke noget?
Hun vidste det ikke. Så så, Ursula.
Jeg forstår ikke.
- Hun vidste det ikke! - Jeg forstår ikke hvorfor!
Forstår du nu?
Hvordan vidste du det?
Dum, dum, dum.
Ursula, jeg ked af det.
Nej, jeg er ked af det.
Det er ikke din skyld.
- Skyld? Hvad er skyld? - Det er ligemeget.
Jeg mener det, Andrea.
- Godmorgen. - Godmorgen, Madam.
Der er telegram til Dem.
Vil De svare?
Nej, men tak.
Sådan.
Lige et øjeblik.
Danke schön.
De vil ikke kunne genkende dig på pubben.
Skal vi gå ind?
Bøj godt ned i knæene.
Du får tre chancer.
Tag bolden.
- Pas på med foden. - Ja, sådan.
Tilbage med armen.
Langsomt men sikkert.
Sådan!
Rejs dem lige, Hedley.
Han er udlænding.
Holland?
Det ved jeg ikke.
Miss Daniloff, sikken dejlig overraskelse!
Jeg gav gerne en omgang, men Arthur har vist ikke noget snaps.
Min omgang, Doktor. Hvad kunne De tænke Dem?
Gudfrisens, det kommer slet ikke på tale!
Jeg insisterer.
Jajada. En whisky til og en soda, Arthur.
En øl til mig.
En whiskey og soda og en øl til damen.
Hvordan går det med at male?
Det går bedre, tror jeg.
Jeg har ikke set Dem meget ude i det fri.
Andrea!
Du ser sørme godt ud!
Du kan lide?
Miss Janet synes, jeg ligner pige.
Det er umuligt.
Deres engelsk er blevet bedre. Får De privattimer?
Han har gehør.
Det bliver 2 pund 8.
Tak. Noget at drikke?
Øl.
En øl til min ven.
- Jeg har hørt fra min bror. - Ja?
Jeg må se dig i morgen. Kan du komme? Det er vigtigt!
- Ja, jeg skal nok komme. - Godt.
...inden for 24 timer efter krigsudbrud...
Folk bliver indkvarteret på landet...
Det lyder ikke så godt. Jeg vil ikke høre på det mere.
Hvordan kan du holde det ud? Det lyder som en hængt kat.
Jeg talte om nyhederne.
Har vi pastinak?
Det er lidt for tidligt til pastinak.
Men masser af knolde.
Så må vi få nogle flere knolde.
Kartofler.
Jeg går.
Vi skal have kylling til aftensmad.
Hundehvalp til middag.
Hundehvalp?
Ja, hundehvalp.
Den var god. Auf Wiedersehen.
Vi ses senere.
Jeg tror ikke, jeg siger noget til Truro endnu.
Det er op til dig.
Men det er nu lidt mystisk.
Jeg ser på det, Francis.
Dr. Mead sagde, de talte tysk.
- Jeg øh... - Jeg taler flydende tysk.
Mener han også, jeg er indblandet i spionage?
Næ, men...
Jeg har aldrig hørt noget så fjollet.
Jeg ved, De blot gør Deres arbejde.
Man må jo være forsigtig.
- Så De ved ikke, hvor han er? - Undskyld?
Den unge udlænding... De ved ikke, hvor han er?
Han er vel ude at gå en tur.
Udmærket... farvel igen.
Farvel.
Du taler absolut ikke flydende tysk.
- Men det gør hun. - Nu må du holde op.
Nå, der er du.
- Rejser du? - Vi rejser.
Min bror er i London det næste døgn.
- Han kan mødes med dig i aften. - Langsomt! Hvad?
Mein Bruder ist 24 Stunden in London -
- und kann Dich heute abend treffen.
Toget kører om en time. Vi må skynde os!
Men jeg må lige give Janet og Ursula besked.
Det er der ikke tid til. Du kan skrive.
Mr. Bennett er her med bilen.
Olga, jeg kan da ikke sådan bare skride!
Kære ven, det er nu, det gælder, ikke?
Du kan tage de to kufferter, så klarer jeg resten.
Kom nu!
Det kommer han ikke tidligere hjem af.
Nej, men...
Jeg sagde til ham, vi skulle have kylling.
Jeg synes, vi skal spise nu.
Nej, lad os vente.
Han kommer snart.
- Jeg ringer til Pendered. - Godt.
Må jeg bede om Trevannic 412, Mrs. Pengelley.
Hallo?
Mr. Pendered?
Det er Janet Widdington.
Ja... goddag.
Vi er temmelig bekymrede for Andrea.
Vi havde regnet med, han kom hjem til aftensmad...
Javel...
Nej, det vidste vi ikke.
Mmm. Ja.
Men... tak skal De have.
Janet, hvad er der sket?
De er rejst.
Hvad mener du?
Andrea er rejst.
Sammen med kvindemennesket.
Det forstår jeg ikke.
Andrea...
- og Daniloff-kvinden blev set stige på toget til London.
Det må du ikke.
Lad nu være, Ursula.
Nej, du må ikke græde.
Hvad der er sparet er tjent.
Jeg ville have Mead til at se på hende.
Men det vil hun ikke høre tale om.
Fra London. Forsigtig-pakke
- London? - Ja.
Det er fra London.
Jeg er ked af, jeg rejste uden at sige farvel.
I må ikke tænke ondt om mig.
I gav mig livet. Nu har jeg mulighed for at bruge det på noget.
Der er sket så meget, siden jeg mødte Maestro Daniloff.
Men selv med Olgas hjælp -
- er mit engelsk ikke godt nok til at fortælle jer om det hele.
Men jeg vil nævne, at jeg fredag d. 10. november -
- kan høres i radioen.
Jeg håber, I hører det.
Jeg tænker altid på jer.
Andrea.
P.S. Jeg håber, I kan lide maleriet.
Det er Olga, der har malet det.
Kom indenfor.
Værsgo at tage plads.
Mrs. Pendered, jeg har en stol til Dem derovre.
Kom indenfor. Skynd Dem lidt.
Det begynder snart.
Vær nu stille.
Godaften, mine damer og herrer, -
- og velkommen til Queen's Hall i London.
- Skru lige lidt op! - Det kan den ikke.
...med 'Fantasi for Violin og Orkester' af Boris Daniloff.
Dirigenten er selveste Mr. Daniloff -
- og soloisten det unge talent, violinisten Andrea Marowski.
Nej!
Det er jo utroligt...
Er det virkelig jer?
- Du spillede vidunderligt. - Vidunderligt.
Tak, jeg var frygtelig nervøs.
- Kunne man se det? - Nej, overhovedet ikke.
Hvordan er I kommet hertil?
- Hvorfor sagde I ikke, I ville komme? - Det var Dorcas idé.
Janet ville tage bilen, med vi kom med toget.
De må have mig undskyldt.
Andrea, Sir Thomas er ivrig efter at møde Dem.
Gå bare.
Lad os gå, Janet.